Text: Leffe
Jag ska berätta om min resa.
Vart jag åkte, hur jag kom dit och vad jag upplevde längs vägen.
Jag trodde att jag skulle förändra världen.
Men givetvis var det världen som förändrade mig.
Vi behöver en läkare! Snälla, hjälp!
Ni får inte vara här.
Den här vägen.
De får inte vara här!
-Vad har hänt? -En borr lossnade.
-Håll ut, Sam. -Du kommer att bli bra.
-Du klarar dig. -Snälla, hjälp.
De hör inte hemma här.
Han förblöder.
Hjälp mig!
-Vad pågår? -Han har ett djupt sår.
-Han är på fel sjukhus. -Han hinner inte till rätt.
-Ta honom härifrån. -Han förblöder!
-Han blöder! -Det här är fel!
Sätt fart! Ta honom härifrån!
-Vad är det med er? -Ta baktrappoma.
Den här vägen.
Det är mig ett stort nöje att presentera vår talare och vän:
Doktor Jude Gresham.
Tack.
Östra Anatolien är ett oländigt land. Folket är fattigt, men arbetar hårt.
För dem är modern medicin ett revolutionerande koncept.
Du kunde väl ha bytt om.
Jag hade inte tid.
Därför är missionssjukhuset i Van-
-så otroligt viktigt.
För många där är vårt sjukhus den enda tillgängliga vården.
Folk reser hundratals kilometer för att ta sig dit.
Och vi kan hjälpa dem-
-tack vare donationer från godhjärtade kristna som er.
Givetvis finns det hinder.
Östra Anatolien kan vara en plats med obeskrivligt våld.
Men det är även en plats med kampanda.
Och folket som har överlevt...
När jag kom till Van som nybliven läkare-
-tänkte jag stanna ett år-
-och sen öppna en framgångsrik praktik hemma.
Nu har det gått åtta år.
Det var inte min avsikt-
-men när jag lärde känna folket och bodde bland dem-
-var jag fast.
Tack.
-Det låter omtumlande. -Det har det varit.
Jag har besökt många sjukhus-
-för att se de senaste framstegen.
Den medicinska vetenskapen har gjort stora framsteg.
Om det ändå även gällde läkarna.
-LiIIie... -Vad menar ni, miss?
I går vägrades en man behandling-
-på grund av hans hudfärg.
Dr Gresham, jag ber om ursäkt.
Jag försäkrar att ingen vägras vård-
-på grund av hudfärg eller religion.
Det går emot allt vi tror på.
Dr Gresham, jag skulle vilja visa er nåt.
Visst är den underbar?
-Den är väldigt fin. -Det var min brors.
Han utbildade sig till läkare när han dog.
-Tråkigt att höra, miss Rowe. -Jag vill donera den till er.
Ni har väl användning för den?
Absolut. Jag är tacksam för erbjudandet.
Men vi kan inte ta den till vårt sjukhus.
Varför inte?
Järnvägen går bara en tredjedel av vägen-
-och vägarna är mer stigar som går genom bergen.
Snarare getstigar.
Jag hittar en lösning.
Den ska tjäna ett syfte.
Eller är det ni som vill tjäna ett syfte, miss Rowe?
Jag letar efter ett sätt att bidra.
Ni lär säkert hitta ett sätt.
Jag hoppas att vi ses igen.
Det gör jag med.
Europa står inför krig.
Det finns inga garantier att bilen-
-når doktor Greshams sjukhus.
Tänk om jag skulle göra det?
Vad menar du?
Se till att den når fram.
-Göra det personligen? -Ja.
Lillie, du har hjärtat på rätt ställe, men det är för farligt.
Det är otänkbart. Det kommer inte på fråga.
En ensam, ung kvinna i den delen av världen.
Nej.
Jag har redan ordnat allt.
Jag har bokat resan-
-för mig och fömödenhetema.
Jag använde arvet efter mormor.
-Lillie, det handlar inte om pengar. -Du är 23 år.
Alla dina vänner är gifta och bildar familj.
Vi har gett efter för dina nycker.
-Nycker? -SjuksköterskeskoIan.
Arbetet med de fattiga.
Du ska slå dig till ro, inte rymma till andra sidan världen.
Jag är ledsen, men vi kan inte tillåta det.
Absolut inte!
Jag älskar er båda.
Men jag måste göra det här.
Lillie? Lillie?
TVÅ MÅNADER SENARE...
-Miss Rowe? -Ja?
-Era tillhörigheter lastas snart av. -Tack, Thomas.
Sir?
Sir? Ursäkta mig?
Ignorera honom. Gå vidare.
Ursäkta?
En välkomsthälsning. Han tappar borsten, ni plockar upp dem.
Och får världens dyraste skoputsning.
Jag är ledsen, sir. Tack, det är bra.
-Tack. -Väl bekomme.
-Är ni amerikan? -Ja.
Jag tänkte se moskén. Kan ni berätta hurjag tar mig dit?
Det kan jag, men det är lättare om jag visar.
Kom. Ni vill väl inte missa Istanbuls vackraste moské?
Kom då!
Ta av er skorna och täck över håret.
Det är som att vara inuti Guds tankar.
Vår tid inuti Guds tankar har visst nått sitt slut.
Adjö.
Tack, mr...?
Löjtnant Ismail Veli vid osmanska armén.
När jag inte leker guide för unga amerikanskor.
Lillian Rowe.
Jag hoppas att ni får ett trevligt besök i mitt land.
Trevligt, men kort. Kriget är på väg.
Jag beklagar, jag kan inte längre garantera leveransen.
Osmanska riket kan hamna i krig vilken dag som helst.
Gods som är ämnade för amerikanska missioner hålls kvar.
Ni kan bara återvända hem.
Jag har inte rest ända hit för det.
Det kan finnas ett sätt att få tillstånd.
Ja?
Ni behöver hitta en militär eskort.
Morbror, det här är absurt.
Den amerikanska flickan efterfrågade dig. Se det som en möjlighet.
Möjlighet?
Sjukhuset ligger mitt ute i ingenstans.
När kriget bryter ut försöker Ryssland inta Anatolien.
Kommer annenierna att stå på imperiets sida-
-eller ansluta sig till ryssarna?
-ViII du att jag ska spionera? -Låt oss vara ärliga mot varandra.
Ditt namn och din charm har hjälpt dig långt.
Men nu är det dags att du visar vad du går för.
Som du vill.
Jag vet inte när jag återvänder. Vi får se.
Löjtnant Veli.
Jag kan inte tacka er tillräckligt.
Det är jag som borde tacka er, miss Rowe.
Jag får lägga karriären åt sidan-
-och hjälpa er att släpa era lådor och löjliga bil ut i ödemarken.
Löjtnant Veli.
Jag beklagar om det stör era stora planer för er själv-
-men era Iandsmän är i desperat behov av läkarvård.
Sätt deras behov framför era.
Ni kan inte vara här.
Miss Rowe!
Det finns vissa seder.
Ni måste följa dem om ni ska klara er.
Tack, löjtnant, för att ni...
-Ni borde inte vandra i väg. -Jag klarar mig.
Är det där Ararat där Noa strandade?
Ja. Vi kallar det Ayn Daál.
Aår: Dagp?
Noa och syndafloden. Adam och Eva.
Det ingår även i den islamiska kulturen.
Är det sant?
Adam och Eva?
Men inom islam kastades de inte ut ur lustgården.
De placerades i olika delar av världen-
-och fick leta efter varandra.
Håll eri närheten.
Vakna! Vakna!
Vad som än händer får ni inte visa er.
Göm er!
Vi för förnödenheter till sjukhuset.
Det är förnödenheter till folk i nöd.
Era stövlar. Det är annéstövlar.
Det är bara stövlar.
Släpp geväret, turk.
Jag vet vem ni är, soldat. Frågan är om jag ska döda er.
Eller hindrar mitt kristna samvete mig?
Hörnü Ska vi döda den här turkiska hunden?
Hoppa in!
Kör, kör, kör!
Sätt fart!
Fånga honom!
Jag kan inte styra!
Kom här!
Miss Rowe, vi har tur.
-Tur? -Ja.
Jag förlorade fömödenhetema och bilen.
De hade tagit dem ändå.
-Och de hade tagit en sak till. -Vad då?
Våra liv.
-Ni kan använda den här som kudde. -Tack.
-Tack, löjtnant. -Jag beklagar arrangemanget.
Jag hoppas att ni kan sova.
Hej!
Hur säger man hej på turkiska?
Merhaba!
Är det där?
Nej, det där är gamisonen där jag är förlagd.
Ert sjukhus ligger där borta.
Kom.
Ni är framme.
Adjö, miss Rowe.
Jag hoppas att vi kan träffas...
Miss Rowe?
Vad gör ni här?
-Är det sant? -Det är en lång historia, doktorn.
-Är allt väl? -AIIt är bra.
Det här är min eskort, löjtnant Veli.
Löjtnant, det här är doktor Gresham.
Löjtnant. Tack för att ni förde henne säkert till oss.
Nöjet var mitt.
Nu tar vi er från solen.
Tack, löjtnant.
Så vad har hänt?
Jag tog med förnödenheter-
-i min brors bil, som jag lovade.
Tyvärr stal banditeri bergen den-
-och alla förnödenheter. Jag är hemskt ledsen.
Ni är här. Ni lever. Det är huvudsaken. Kom här.
Jag har inga förnödenheter...
-...men vill erbjuda mina tjänster. -ViII ni arbeta här?
-Ni behöver väl sjuksköterskor? -Absolut.
-Det är doktor Woodruff, grundaren. -Får jag träffa honom?
Givetvis.
Garrett.
Vad är det?
-Vem är det här? -Hon heter Lillian Rowe.
Hon kom från Philadelphia med förnödenheter.
Tyvärr uppstod problem, men jag vill stanna...
Stanna? Ni kan inte stanna.
Vad menar hon, Gresham?
Hon är sjuksköterska.
Hon erbjuder sina tjänster. Vi kan inte...
Miss Rowe?
Åk hem.
Åk hem omedelbart.
Är alla här förutom jag galna?
Det här är ingen plats för en kvinna.
Jag ber om ursäkt. Doktor Woodruff kan vara lite burdus.
-ViII ni se avdelningen? -Ja.
-Som ni ser har vi 24 sängar. -Doktorn.
-Två i... -Doktorn.
Ursäkta mig.
Hej.
Vad heter du?
Jag heter Lillie.
Och du?
-Aghavni. -Aghavni.
Vilket fint namn. Aghavni.
Vad är det där?
En fågel?
Betyder Aghavni fågel?
Duva.
Aghavni betyder duva.
Är det malaria?
Uppmärksamma symptomen.
Den djupa bronkiala hostan.
Hela kroppen är täckt med röda utslag. Nå?
Det är tyfus.
Inte malaria.
Ni känner inte ens igen tyfus. Var är ni utbildad?
Doktor Gresham! Doktorn!
Han andas inte.
Ta hand om honom, Zoya.
-Ingen andning, ingen puls. -Pupillema är inte små.
Han lever fortfarande.
Böld i Iungsäcken på höger sida.
Den krossar hjärta och lungor.
Skalpell.
Gasbinda.
Tång.
Nu kommer jag och tar dig!
Där fick jag dig!
Zoya, kan du hålla ett öga på henne?
Hur är det möjligt?
Lillie. Lillie.
Låt oss ta hand om det här.
Ni känner visst vår vän Christapor.
Vän?
Han är här för att sälja utrustning som vi är i stort behov av.
Tror ni att ni ska få betalt för stöldgods?
Jag hittade det i bergen.
Han ljuger. Han är en bandit.
Unga dam! Behärska er. Vi försöker göra affärer här.
Väldigt fin utrustning.
Men vi kan inte betala er det ni vill ha.
-Det är ett rimligt pris. -Det är för högt.
-Ni kan inte utpressa mig. -Låt mig lösa det.
Vi behöver utrustningen.
Gå in med miss Rowe. Jag tar hand om det.
Christapor.
Kan vi göra nåt annat för er?
Jag hoppas att det inte är en avskedsansökan.
Nej, jag skriver till mina föräldrar.
Är ni inte glad?
Er brors bil är äntligen här.
Hur kan man göra affärer med tjuvar?
I det anneniska samhället ses Christapor och hans män som hjältar.
De kämpar för kristendomen mot de turkiska muslimerna.
Ska inte vi vara neutrala?
Kriget i Europa-
-kommer att splittra Anatolien.
Armeniema ställs mot turkarna.
Det kommer att bli blodigt. Många kommer att dö.
Vi behöver era förnödenheter för att hjälpa alla.
Förstår ni nu varför jag var tvungen?
Jag böljar göra det.
God natt.
DET ÄR KRIG: HELA EUROPA ÄR REDO FÖR STRID
Mina föräldrar dog när jag var liten. Jag hade ingen.
Men du har en familj.
Min bror Frank var den enda som förstod mig.
-Du sa att han dog. -I tuberkulos.
Jag beklagar, Lillie.
Han utbildade sig till läkare.
När han dog visste jag vad jag ville göra.
Frank hade älskat det här.
Och du?
Kom!
Jag förstår inte.
Det har börjat. De dödar varandra nu.
Fullskaligt krig rasade i Europa.
Det blev känt som första världskriget.
Kriget som skulle göra slut på alla krig.
Vi kunde läsa om fasorna och grymheterna.
Skyttegravskrig. Ingenmansland.
Giftgas.
Luftdueller.
Och ofta hade striderna ägt rum veckor eller månader-
-innan nyheterna nådde oss.
Trots att det verkade så långt borta-
-förstod vi att vi inte skulle undkomma blodigheterna länge.
Manöver, löjtnant.
Ni känner visst miss Rowe.
-Löjtnant Veli. -Miss Rowe.
Miss Rowe ska föra hem en patient om två dagar.
Ni ska vara hennes officiella eskort.
Det blir en ära att göra er sällskap.
Det gläder mig att höra.
Det var allt, löjtnant. Jag sköter fonnalitetema.
EEE
Vad har hänt?
Män kom. Onda män. Med pistoler och svärd.
-Var de klädda som han? -Nej, de var inte soldater.
-Har ni särade? -Ja.
Din vän löjtnant Veli är inte här för att skydda dig.
Han samlar infonnation om byarna.
Vi kan inte lämna Aghavni.
Vi har inget val, Lillie.
Barnen är allt de har kvar.
Är allt som det ska?
Ja då, men vi måste ge oss av snart.
Givetvis. Ni måste avlägga rapport.
Ni har ert uppdrag och jag har mitt, doktorn.
Mitt uppdrag är att rädda liv.
Är mitt att ta dem?
Eftersom jag bär unifonn är jag en mördare?
Ja.
Min armé ligger inte bakom.
De står under ert skydd.
Om ni låter det här hända stöder ni deras sak.
Vilken sak?
Att köra ut alla kristna ur Anatolienl
-Det skulle jag aldrig göra. -Det gör ni redan.
Ni är soldat och soldater lyder order-
-oavsett hur många oskyldiga som dör.
Ni vet inte vem jag är.
Jag vet att det är män som ni som spiller blodet-
-som män som jag får torka upp.
Snälla, sluta båda två!
Vi ger oss av.
Nu när du har sett-
-hur folket här lever och dör-
-skulle ingen klandra dig om du vill ge dig av.
-Tror du att jag vill ge mig av? -Nej.
Men nu förstår du varför anneniema måste slåss.
Är det därför du gömmer vapen åt dem? I kyrkan.
Du tycker att det är hyckleri.
Jag förstår att du tycker att det är rätt.
Gör inte du det?
Jag vet inte.
Lillie, under den korta tid du har varit här-
-har jag börjat undra om det här är nån slags...
Åh!
Jag stör.
-Har ni ätit middag? -Nej, det har jag visst inte.
Sätt er, så hämtar jag den åt er.
Du borde äta nåt, Garrett. Jag går kvällsronden.
Han är förälskad i er.
Vore det fel?
Jag vill inte att han ska bli besviken.
Jag sa det första gången vi träffades, det här är ingen plats för en kvinna.
Jag är inte rädd, doktor Woodruff.
Nej.
Ni är inte rädd.
Det var inte hon heller.
Jag vet inte vilken syn ni har på medicin, miss Rowe.
Ni är kanske ädel och vill lindra mänskligt lidande.
Vet ni vilken syn jag har?
Det är en lek.
En blodig lek.
I den ställs våra kloka hjärnor och färdigheter-
-mot förstörelsens och sjukdomens krafter och förlorar.
Vi drunknari död.
Jag tror inte att ni förstår.
Men det kommer ni att göra.
Glasskärvan sitter nära.
Han kan förlora ögat.
Doktor Gresham.
Garrett, låt mig göra det.
Kanske det, ja. Det är bra träning för dig.
Håll hans huvud.
Doktor Wood ruff?
Rör den inte.
Tyfus.
Jag kunde inte rädda dem.
-Jag förstår. -Ni...
Ni förstår inte.
Ni vill tro på en Gud som är god och rättvis.
Han är inte rättvis. Han är grym.
Han är grymmare än man kan tänka sig.
Nu tar vi er till sängs.
Så där ja.
Vad hette er fru?
EEEEE
Grundade ni sjukhuset med henne?
Ja, det gjorde J39-
Hade hon velat att ni straffade er själv?
-Bra. -Bra.
Hur lyckades ni hitta mig?
-Jag såg er från fortet. -Iakttog ni mig?
Jag beundrade det vackra landskapet.
-Är det där en ö? -Ja. Den heter Akdamar.
Det ser ut som en hägring.
Det finns en gammal, vacker kyrka där.
Som kristen är ni välkommen där. Med en eskort givetvis.
Givetvis.
Vi beger oss dit.
För några mynt får vi kanske låna hans båt.
När man är på vattnet försvinner omvärlden.
Det är som att vara inuti Guds tankar.
Så fint det är.
Tack. Det är mitt land.
Är ni glad att ni kom?
-TiII ön? -Nej. TiII det här.
-Ni är väldigt modig. -Jag flydde.
Varför det?
Jag kunde inte vara det andra förväntade av mig.
Och ni? Har ni alltid velat bli soldat?
Jag hade inget val.
Det är ett familjedrag.
Kasta ni med.
Inte illa.
ViII ni inte frigöra er?
Frihet är en illusion. Vi intar alla den roll vi får.
Det tror inte jag.
Gör ni det?
Allt mindre varenda gång vi träffas.
Inte direkt nån medvind.
Jag har inget emot att driva fram.
Jag har velat röra er sen vi träffades.
Men jag är muslim och ni är kristen.
Vi har så lite gemensamt.
Var Adam och Eva muslimer?
-Eller var de kristna? -Ingetdera.
Men de hade samma Gud.
Hur säger man kyss på turkiska?
Buse.
Buse, då.
Nu blåser det visst.
-Vi var oroliga för dig. -Det var ingen fara med mig.
Kan jag få prata med löjtnant Veli?
God eftermiddag, miss Rowe.
Löjtnant.
Tack.
Den unga damen står under vårt beskydd.
Men när hon lämnar staden står hon under mitt.
Er religion föraktar umgänge med kristna kvinnor.
Miss Rowe och jag är vänner. Eller är det nåt er religion föraktar?
-Jag vill inte att hon blir förledd. -Förledd?
Ni vet vad jag menar.
Oroa er inte, doktor Gresham. Hennes ära är intakt.
Vad ska det betyda?
Det här är oacceptabelt!
Jag tolererar det inte.
Byt bandaget två gånger dagligen.
Och se om han visar tecken på feber.
Jude.
Jude!
Du är arg.
Givetvis är jag arg.
Men jag kan inte bestämma över dig.
Det är upp till dig och ditt samvete.
Du och jag känner varandra.
Vi har samma drömmar.
Samma tro.
Vi kan skapa ett liv tillsammans.
Jag är ledsen, Jude.
Ingen blev förvånad när Osmanska riket anslöt sig till Tyskland.
Eller när Ryssland deklarerade krig mot riket-
-och inledde en invasion från öst.
Vår by Van låg i den ryska arméns väg.
För vissa armeniska lokalbor-
-var ryssarna vägen till frihet.
Osmanerna försökte krossa de armeniska rebellerna.
Och rebellerna slogs tillbaka.
Armeniska rebeller har tagit över centrum-
-och tänker försvara det tills ryska trupper ansluter sig.
Er order är att forcera deras försvar och utvärdera deras försvar.
överste Khalil, hur ser vi skillnad-
-på rebellema och stadsboma?
Rebellema är de som försöker döda er.
Kom igen. Gå, gå!
Gå, gå.
Kom!
Och vem är detta?
Det är en patient.
Mer specifikt. Turk? Armenier?
En patient som återhämtar sig efter en skada i benet.
Doktor Wood ruff.
Jag insisterar att sängarna ges till den osmanska armén.
Flaggan som vajar över missionen är amerikansk, inte osmansk.
Enligt internationell lag får vi sköta vården som vi vill.
Sjukhuset ska hjälpa de mest behövande.
Så om era mannar förs hit-
-med ben som saknas eller inälvoma i händerna-
-tar vi hand om dem.
Genomsök sjukhuset. Ta reda på vad de döljer.
-Ni har ingen rätt att göra det. -Det är krig, doktorn.
Jag har all rätt.
Vi går dit in.
Det här är skandalöst. Ni kan inte bara gå in.
Löjtnant, det är en helgad kyrka.
Snälla.
Det finns inget av intresse här.
Snälla.
[SEED
Genomsök stallet.
Tack.
Lillie.
Jag måste träffa dig.
Det här ska min regering få höra.
Ryssarna kommer österifrån, de är snart här.
Vi får se hur ni klarar er då, doktor Woodruff. De är vildar.
Ni amerikaner och européer-
-oavsett om ni är här för att hjälpa, slåss eller tjäna pengar-
-är ni obetydliga.
Vi påstår inget annat.
När era länder bestod av träsk och skog-
-hade kulturen upplyst våra länder i tusentals år.
Och när ni enbart är historia-
-och har kastats i mörkret som Rom och Grekland-
-finns vi kvar.
.Hei- .Hej-
Lillie, vi har inte mycket tid. Jag måste på ett uppdrag.
Är du säker?
Har du väntat på mig?
Lillie.
Du har varit med honom.
Du, Lillie?
Ja?
Jag är ledsen.
Ryssarna hade invaderat oss.
Armeniska rebeller anslöt sig till ryssarna mot den osmanska armén-
-och helvetet bröt lös.
Armeniska män togs från sina hem-
-och rekryterades till armén-
-och armeniska kvinnor, barn och äldre samlades ihop.
Ismail skickades ut på ett rent självmordsuppdrag-
-för att förstöra vapen som ryssarna hade beslagtagit-
-och vaktade.
Jag är er guide.
Du? Var är alla andra?
De andra var fega. De flydde när ryssarna kom.
-Vad heter du? -Jag heter Ahmet, löjtnant.
Nåväl, Ahmet.
-När intog ryssarna vapenförrådet? -För tre dagar sen.
Jag måste veta var ammunitionen är.
Bakom den där dörren förvaras vapnen.
-Återvänd tillbaka. -Jag vill hjälpa er.
Du är för ung. Vänta hos hästarna.
-Gå! -Vart då?
Jag har ingenting.
Ta dig till sjukhuset.
Säg att löjtnant Veli har skickat dig.
Gå!
För in henne här. Tack.
Lillie, turkarna har övergett staden.
Ryssarna kommer.
Men du såg inte honom?
Du såg inte honom dö?
Jag måste hitta honom.
-Då dör du. -Jag måste.
Lillie, du ger dig ut för att hitta en död man.
Han är inte död.
Ta den här.
Tack, doktor Woodruff.
Jag hoppas att den inte behövs.
Gud välsigne er.
Jag ser det oftare för var dag.
Förintade byar.
Hur det här kriget förstör liv.
Bröder som slåss mot varandra.
Bybor som flyr från sina hem utan att veta vart de ska ta vägen.
Alla flyr från kriget.
Det enda som förenar dem är smärtan.
Lillie...
Lillie.
BEEN]
Här.
Drick vatten.
Tack.
-Jag ska ta hand om dig. -Det är ingen fara.
Vänta.
-Stanna! -Vad är det?
Stanna bilen!
Herregud.
Kör dit.
Vem för befälet här?
Det gör jag.
Jag är högre i rang.
Gör honnör!
-Vad gör ni? -Det är bara armenier.
Jag är löjtnant Ismail Veli och dessa personer kommer med mig.
Varför det?
På order av överste Khalil. TiII förhör.
-Även hamen? -Ja.
Allihop.
-Jag tar fullt ansvar. -Nej.
-Vad? -Nej.
De är våra.
Det är ingen förfrågan.
Jag beordrar er att släppa dem.
Släpp dem!
Gå.
Kom igen. Gå, gå!
Gå!
Lillie! Lillie!
-Lillie! -Tyst!
Ta henne. Gå!
-Sätt er i bilen. -Vänta, löjtnant!
När utfärdade överste Khalil ordern?
Tidigt i morse.
Överste Khalil dödades i går kväll.
Försök inte stoppa oss.
E31]
Det är ingen fara.
Det är två kulor. Inre skador.
Förstår du faran att ha honom här?
-Du kan inte neka honom hjälp. -Jag sa ju det.
Vi nekar ingen.
Gasbinda.
Ryssarna!
-Ut. -Gasbinda.
Gasbinda.
Det här är ett sjukhus!
Sårade är välkomna!
Vi tar hand om era särade.
Men era beväpnade män måste ge sig av.
-Vad gör du, Ismail? -Nej, kom inte.
Om ryssarna hittar mig dödar de alla.
Min armé är på andra sidan sjön.
Om jag bara kan ta mig dit.
Som du vill.
Kosacker.
Sluta...
-Sluta ro. -Nej.
Titta, Ismail.
Ser du inte?
Vi är nästan framme. Då är du säker.
Sluta. Sluta ro.
Men vi är så nära.
Vi är så nära.
Snälla, var vid min sida.
Jag är här. Jag är här.
Jag är hos dig.
Jag är hos dig. Jag är hos dig.
Jag är hos dig.
Titta, Ismail.
Inuti Guds tankar.
Ja.
Jag kommer ihåg det.
Och jag ska aldrig glömma.
Lillie...
Var inte rädd.
Ismail?
När jag kom hit hade jag ett uppdrag.
Jag ville göra skillnad.
Det tog så mycket ifrån mig.
Jag lär nog aldrig sluta tänka på honom.
Men nu förstår jag mer än nånsin varför jag måste fortsätta.
Jag är en av dem nu.
Och precis som de tror jag på en Gud som är god och rättvis.
Och jag vet att en dag blir det fred igen.
Text: Leffe